DRONNING MARGOT
Baseret på Alexandre Dumas' roman
1572: Frankrig er sønderrevet af religionskrigen.
Katolikker og protestanter har hånet og myrdet hinanden i årevis.
Katarina af Medici har regeret i sin unge søn Karl IX's navn-
- men nu er det protestantlederen Coligny, som kongen lytter til.
Riget risikerer at styrte under den nye religion. Katarina organiserer-
- et bryllup mellem datteren Margot og protestanten, kogen af Navarra.
En ren og skær politisk manøvre.
Men Coligny vil bekrige det katolske Spanien. Han må stoppes.
Den 18. august er der hedebølge i Paris.
Protestanter i tusindvis er kommet til byen til bryllupsfesten.
Deres sorte tøj og højrøstethed provokerer pariserne for meget.
Margots bryllup, et symbol for fred og forsoning-
- udløser den værste massakre i fransk historie.
Det er deroppe.
- 10 écu for værelset, to for hesten. - 10 écu for det her?
Så forsøg at finde noget andet. Alt er optaget af protestanterne.
- Her bor allerede nogen! - Hvem er du?
Jeg slår ham ihjel!
Herren vil bare sove. Giv mig kniven.
Sove? I min seng?
Du kan sove med dine huguenotvenner på gaden. Der er masser af plads.
Er han også protestant?
- Irriterer støvet dig? - At dele seng med nogen gør.
Især med en katolik.
Vi er flere end jer. Det må I vænne jer til.
Sådan. Alle mand i samme seng.
Vi skal åbenbart forsones og leve sammen. Godnat.
- Er du her pga. brylluppet? - Nej.
Den der Margot er en ondsindet satan.
Brylluppet er en skam!
Henrik af Bourbon, konge af Navarra, ægter du Margareta af Valois?
Ja.
Margareta af Valois, ægter du Henrik af Bourbon, konge af Navarra?
Margareta af Valois, ægter du...
I Faderens, Sønnens og Helligåndens navn...
...erklærer jeg jer nu for rette ægtefolk.
Ved at give dig min søster, giver jeg mit hjerte til protestanterne.
Vi er en speciel familie, men ikke så værst endda.
- Hvorfor ikke i aften? - Det er hans bryllupsnat.
- Netop. Han lugter som en buk. - Vildsvin, fortalte de mig.
Det er en dårlig dag for dig, men se... alle er her.
Mine katolikker og mine protestanter, forsamlet i Guds hus.
Ægteskabet er et symbol. Det løser alt.
Et ægteskab og en krig, det ideelle for at forene Frankrig.
- Hvem taler om krig i dag? - Coligny vil have krig.
Kongen er imod et felttog mod Flandern.
Kongen er Colignys marionet. De har ingen indflydelse på Deres søn.
Had mig ikke fra starten. Alle her afskyr mig.
Deres brødre og Guise, selvfølgelig. Deres mor er ikke glad for mig.
- Deres var heller ikke glad for mig. - Deres mor dræbte min.
- Det kan ikke bevises. - De er lige så bange som jeg.
- Hvorfor skulle jeg være bange? - Hvorfor gifter vi os ellers?
Det er en alliance for fred. Skal jeg gå i seng med Dem?
Kom ikke til mit værelse i aften.
- Hvem er ham der? - Armagnac.
26 år. Fanatiker. Lidt mørk og mager, men et smukt smil.
- Og ham der? - Bartas.
Han kom hertil med din man. 19 år.
Han bor hos sin søster.
- Lovende. Smukke øjne, korte ben. - Korte ben...
Ham kaster vi!
Condé, prins. Hvem er det?
Derovre.
En pervers person. Han afskyr mig.
- Og ham der? Hvad laver han? - Din mand?
- Griner han? - De står i kø for at se ham.
Asylret i Navarra, ret til at udøve den nye religion syd for Loire.
- Våbenret for protestanter. - Kongens ord er intet værd.
- Madame Katarina har magten. - Ikke længere. Jeg regerer.
Om tre dage leder De og jeg felttoget mod Flandern.
Er jeg i live om tre dage?
Hvor kunne du gifte dig med sådan en tumpe?
Det går aldrig!
- Har du bollet en protestant? - Nej!
- Sig det bare. - Jeg holder mig til katolikker.
Se!
Den høje hedderArmagnac, stumpen hedder Bartas.
Jeg går derhen.
Hør efter. De vil gøre alt for at få dig til at konvertere.
Hun vil bede dig om det. Margot får dig til at konvertere.
- Hvem er hun? - Charlotte af Sauves.
Hun er baronesse. Hun har løbet efter dig hele dagen.
Er du baronesse?
- Stirrer du altid på den måde? - De behager mig, Deres ærværdighed.
- Bevis det. - De skal bevise, at jeg behager Dem.
Som du vil.
Forlad aftenens festivitas tidligt og tilbring natten med mig.
Hvad får jeg så? En kniv i maven, et glas gift eller bare en lussing?
Mit værelse ligger over Deres. I nat eller aldrig!
I aften, som sædvanlig.
Og i april i Valenciennes. Hvor mange soldater mistede De, Coligny?
Og i Mons? Hvor mange protestanter var der mod katolikkerne? Svar!
Vi skal ikke i krig. Det er et korstog!
- Mine mænd var rede til at dø. - Men ikke til at slås. De blev knust.
- Vil De hjælpe Flandern eller ej? - Det er ikke så enkelt...
- Ikke det? - Angriberen er den spanske konge.
- Vi taler om at angribe Spanien. - Vi er ikke klar endnu.
Det er Europas stærkeste hær.
Sammen med England vi er stærkere.
Hvis Filip II har Nederlandene, bliver vi omringet af spaniere.
- Af katolikker, mener De? - Det er mig ligemeget.
Vi angriber hverken et katolsk land eller hjælper et protestantisk.
- Hvornår kan vi være klar? - Det er vi allerede.
Vi gik jo med til dette bryllup for at skabe fred i riget.
Fred?! De lyver!
For at skabe fred, så katolikker og protestanter kan føre krig sammen.
- Løgn! De har 6.000 mænd i Paris. - Ja, og de vil slås.
De er sultne og varme. Et oprør vil ingen kunne stoppe.
Jeg ønsker denne krig. Og det gør kongen også.
- Vi er klar. - Kom. Hunden skal fodres.
- Hvidt kød er bedre for pelsen. - Hent grøntsagerne.
Du kontrollerer mig.
Du har for stor indflydelse. Du afbryder mig hele tiden.
- Har du lagt mærke til det? - Han har en sund appetit.
Det tror de i hvert fald. De, min familie...
...de andre.
Men takket være dig har jeg befriet mig fra mig selv.
Eller befriet mig fra min mor.
Jeg er omsider blevet konge.
Spis, kære hund. Spis!
Min mor er ikke længere dronning, for Coligny er min far.
Du er den første, jeg tør stole på.
Foruden min amme. Hun er også protestant. Vidste du det?
Her er planen over felttoget, som du forelagde mig.
Se den igennem nat. Giv mig den i morgen kl. 10 som sædvanlig.
- Bliver der krig? - Ja, det gør der.
- Hvem er han? - René, Katarinas parfumehandler.
- Men hans gift er åbenbart bedre. - Så rører vi den ikke.
- Især ikke parfumerne. - Foretrækker du giften?
Jeg nærer sympati for jer protestanter som stadig tror på Gud.
Og jeg nærer stor sympati for jer katolikker.
Det siges, at I er 2.000 her. Passer det?
Begynd at tælle! Det er mine bryllupsgæster.
Det skulle være godt for Frankrig-
- men for mig er bryllupsdagen en sorgens dag.
For mig er det en skammens dag. Min medgift er min mors kiste-
- og jeg gifter mig med luderen fra din seng.
Dengang i Orléans, hvor meget gav Guise dig for at myrde Coligny?
- 10.000? 15.000? - 20.000.
Det vidste jeg godt.
En af hans forhenværende kaptajner reddede ham.
Han kastede sig foran ham. Hvad hed den mand?
Monsieur de La Mole. Leyrac de La Mole...
Du gjorde tjeneste hos ham, ikke?
Du var som en søn for ham., Han gav dig kost og logi...
Du kaldte ham far. Han var som en far for dig.
Og du skød ham ned bagfra.
De vil have dit hoved på et fad. Skal jeg give dem det?
Sælg det dyrt, eller drag nytte af mig.
I morgen tidlig passerer en mand straks før kl. 10-
- rue Saint-Germain l'Auxerrois, i retning mod Louvre.
Hvordan genkender jeg ham?
Under armen har han en mappe i rød safian, som den her.
Har du stadig den pistol, Guise gav dig?
Jeg er bedre med hagebøsse.
Maurevel!
Jeg foretrækker hertug de Guises pistol.
Jeg ventede på dig i aftes. Du skulle komme og sige farvel.
Hvorfor? Intet er forandret. Jeg er her jo.
- Du tilhører din mand nu. - Det sker aldrig.
I vil altid være mine brødre.
Vågn op!
Han er der.
- Han venter på dig. - Gå med jer!
Kongen grinede og sagde: "Nu er jeg ikke mere den bedragede".
Jeg gav dig ikke min uskyld. Vil du have min bryllupsnat?
Hvem tog din uskyld? Din bror?
Hvilken en af dine brødre?
Vil du have min bryllupsnat?
Bærer du dolk?
Dukker dit vildsvin af en mand ikke op?
Opfører jeg mig som en gift kvinde?
Du virker usikker... uforudsigelig.
Elsk med mig i aften som aldrig før.
Jeg vil udforske din krop, din duft...
Jeg vil have en nat uden hvile.
Jeg vil nyde så meget, at jeg fornemmer min død.
Jeg vil have min bryllupsnat! Jeg vil have den med dig.
Din mand er på vej. Han har lige forladt huset.
- Du vidste, han var på vej! - Nej! Bliv hos mig!
- Du vidste det! - Nej! Jeg sender ham væk.
Bagefter... begynder vores længste nat nogensinde.
Jeg rystede spionerne af.
Madame Katarina tror, jeg er hos den italienske baronesse.
- En charmerande baronesse. - Hvorfor er De der så ikke?
Jeg fik et budskab fra Gud.
Jeg skulle tale med Dem, overbevise Dem.
De og Deres folk nævner Gud i hver sætning.
Gud... eller instinktet hos en bonde fra Pyrenæerne.
Det kalder Deres mor mig.
- Overlever jeg, bliver jeg konge. - Min bror er Frankrigs konge.
Han efterfølges af de to andre, hvis han ikke får børn.
- Deres trumfkort er dårlige. - Ligesom Deres.
Deres familie opfatter Dem kun som et objekt.
Deres brødre ville sælge Dem til hvem som helst for en fredsaftale.
Deres mor ville bytte Dem for en halskæde til hertugen af Anjou.
- Min mor elsker mig! - Hun afskyr Dem.
Og Deres elsker, hertug de Guise...
...han udnytter Dem for at få magt og andres kvinder.
Ti stille!
Sagde Gud, at De skulle fornærme mig?
Nej. Han bad mig indgå en aftale med Dem.
Ægteskabet beskytter mig, men hvor længe?
Hjælp mig i dag, så får De alt i morgen, takket være mig.
Vi aftalte, at De aldrig skulle komme her.
Ja, det gjorde vi.
Ræk mig din hånd, Margot. Jeg er lærenem. Vejled mig!
Korridorerne leder mig i en fælde, jeg ikke slipper fra levende.
Dine brødre dræber mig, og efterlader en besværlig enke.
Du skulle herske over alle. Du skulle være dronning!
Vores giftermål indgår i deres plan.
Det er en politisk pagt. Vær min allierede, ikke min fjende!
Ti stille.
- Jeg er ikke din fjende. - Er du min ven? Min allierede?
Bliver du min allierede?
Måske.
Men gå nu...
Gå med dig.
Er det en bror? En elsker? Eller begge dele?
Det ville jeg gerne vide.
- Jeg havde også en kappe. - Jeg elsker ham ikke.
Ønsker du også, at jeg skal forråde ham?
- Bliv hos mig. - Det er Deres bryllupsnat, ikke min.
Henriette!
Jeg må have en mand i nat.
Så går vi ud.
Hov! Fingrene væk!
Fordømte huguenotter!
Mine ting!
Giv mig dem tilbage!
Den her er vist din.
Er du her fra egnen?
Stjal de alle dine ting?
Min hest, lidt tøj... men først og fremmest mine penge.
Så får du det gratis.
Nej! Ikke munden!
Jeg har en jagtbog, som jeg arvede fra min far.
Monsieur René le Florentin skulle være interesseret i den.
- Vil du sælge den? - Jeg blev bestjålet, så...
Han vil sælge bogen.
Den handler om kunsten at jage, parforcejagt, træning af falke.
- Leyrac de La Mole. Hedder du det? - Det er min fars navn.
- Roussillon? - Languedoc.
Et smukt værk.
Enestående.
Ethundrede écu?
- Er du her pga. brylluppet? - Nej, jeg skal møde admiral Coligny.
- Han var en ven af min far. - Har du ikke hørt det? Han er død.
Han blev skudt ned på gaden for kort tid siden.
På en fredag! Præcis som vor Monseigneur!
Pas på!
Er det admiralen? Hvad skete der?
Et mirakel! Kuglen ramte kun armen.
Mordere! Sådan en flok mordere!
I vil slå os alle sammen ihjel.
Himlen vil straffe jer!
Var det forsoning, I lovede os?
Af banen! Lad kongen komme frem!
Lad retfærdigheden ske fyldest!
Rigets protestanter vil hævne sig!
Sig noget til dem!
Tal ikke om hævn! Tak i stedet Gud, som beskytter jer.
Jeres leder er reddet, skaden er kun overfladisk.
En båd venter på Dem. I morgen er De i England.
De har skudt Coligny! Luk porten!
- Uden Coligny er De ingenting. - Coligny lever!
Jeg ved, hvad "de" er i stand til, når de er bange.
- Lyt ikke til hende. - Hun er spion!
- Vi er over 1.000. Vi har styrken. - Vi må angribe. Skræmme dem!
Lyt til hende. Hun advarede os!
- Hun er som de andre! - Hun er Guises elskerinde!
Hvad havde Jesus gjort, hvis han kom ind nu?
Han havde bedt jeres konge forlade dette hof!
Vent ikke på at blive offer for, eller vidne til en katastrofe!
Jeg trygler jer. Flygt i aften. Nu!
Deres mor var deres første offer. I dag ville de myrde Coligny.
I morgen er det Dem.
Tager du med mig?
Du forstår ingenting. Hun er deres!
Det er rigtigt. Jeg er deres...
Jeg kan ikke hjælpe jer. I fortjener jeres skæbne.
De vil hævne sig. De forbereder et blodbad.
- Morderen skal pågribes. - De er optændt af had.
- De forulempede os. - De angriber Louvre først.
- De dræber jer alle, hele familien. - De massakrerer os.
- De har mandskab, våben... - Det har jeg også!
De er flere tusinde. De vil demonstrere deres styrke.
- Jeg vil give min far retfærdighed! - Kald ham ikke det!
Hvis din far havde været her, ville han vide, hvad vi skulle gøre.
Din far vidste, at en konges beslutning skal bakkes op.
Guise angriber uden at være blevet angrebet.
- Anklager du mig? - Man fandt din pistol.
- Jeg have gerne gjort det. - Vi siger ikke, det var dig.
- Synd, at kuglen ikke ramte rigtigt. - Nogen vil hænge mig op.
Efterforsk sagen. Beskyt Coligny! Lyt til Guise!
Brug alle dine manglende evner!
Du styrer riget mod afgrunden, mens jeg kæmper for det!
Lige siden din far døde, har jeg måttet ordne alle problemer. Jeg!
- De beskød Coligny... - Jeg vil give mit liv for mine børn.
Ja, Jeg...helt alene.
Det var ærgerlig, kuglen ikke ramte, som din bror sagde.
Nu må vi gå linen ud. Lederne skal væk. I aften, i nat.
Condé, derefter Aubigné, Téligny, Beauvoix, Hornay, Bartas.
- Crussol, Armagnac. - Og Navarra, naturligvis.
Ikke Navarra!
Coligny!
Vil I se admiralen død? Det vil jeg også!
Men alle de andre må følge ham i graven.
Ikke en eneste må være tilbage, ingen må kunne anklage mig.
- Hvor mange skal dø? - Elleve.
- Fjorten. - Alle!
- Er de mange? - Mange nok.
Skriv mig op!
- Hvad hedder du? - Coconnas, Hannibal.
- Ved du, hvad der forventes af dig? - Ja.
- Og af dem, som vil forsvare dem? - Så må de forsvare sig mod dem.
- Og vidnerne? - De katolske vidner er tavse.
De andre må heller ikke sige noget.
- Det bliver mange. - Kongen sagde alle.
Det er begyndt.
Nej!
Tag våbnene! Hurtigt.
- Den anden side! - Lad dem være!
Fart på!
- Armagnac! Bartas! - Henrik!
Margot!
Stands dem!
Hent Nancay!
Gå tilbage til dit værelse. Lås døren!
- Han hedder La Mole og er protestant. - Hvorfor siger De det?
De venter på jer. Gå nu.
Afskum!
Fang ham! Han er dernede!
Er du protestant?
Selvfølgelig er han det. Han må bare konvertere.
Sig trosbekendelsen! Gør det!
Credo in unum Deum, patrem omnipotentem... Sig det!
Pas på!
Der er han!
Han er min!
En såret!
Lad djævelen tage dig!
Der er han!
I dronningen af Navarras hjem er han fri!
Han skal dø som de andre!
I får ham ikke! Så må I dræbe mig først!
Hvorfor ikke ham?
Han dør i mine arme, ikke i jeres!
- Hvor mange har I dræbt i aften? - Så mange som det var nødvendigt.
På dommedag bør man have et sparet liv at tilbyde Vorherre.
Dommedag er måske nær.
Hvad vil du så sige til Gud?
At du gennemborede en katolsk kvindes hjerte-
- for at kunne aflive sårede?
Jeg har seks katolikker og en kniv. Jeg dolker jer, hvis I ikke går!
Forsvind herfra!
Kom, så går vi.
Han vendte tilbage...
Såret er åbent fra låret til maven.
Tag mig med! Jeg er klar.
Jeg vidste, at du ville være smuk... og strålende.
Jeg er klar. Tag mig med.
Madame! Luk op! Luk op!
De vil dræbe Henrik! Jeg hørte hende sige det!
- Hvad sagde hun? - At hun vil se ham død.
- Han kom aldrig. Jeg ventede... - Ti stille. Hvor er han?
Hos kongen.
Luk mig ind til kongen. Navarra er her!
- De ønsker, han skal konvertere. - Han er her, din mand...
- ...i mit værelse, med dem. - Han konverterer ikke.
Jeg har ikke gjort noget.
Det var ikke mig. Tror du mig?
- Men hvorfor? Hvorfor? - Det var Margot. På ære.
- Udleverede du Henrik til dem? - Nej, jeg ville beskytte ham.
- Men så kom de... - Kom! Følg med mig.
Nej!
Kom nu.
- Jeg er bange. - Slap af.
- Jeg vil ikke... - Så, så.
Tag det roligt.
Rolig.
Hvor har du været?
Og Armagnac? Blev han dræbt?
- Hvad stiller vi op med ham? - I rører ikke Henrik!
- Han er af vores blod. - Vi sagde: Alle ledere.
I skulle have dræbt ham før. Nu er det for sent!
Vi er gift foran Gud. Han er min mand og din bror!
- Han nægter at konvertere. - I rører ham ikke!
Nægter du stadig?
Det er forbi. Ikke flere protestanter i familien.
Lad Margot tage sig af sin mand.
I nat lærte jeg, hvad had er.
Så lær, hvad hykleri er.
De må konvertere.
Nej! Gå ikke!
Hvad vil du?
Du finder ham ikke.
Og ham her?
Vi må glemme deres ansigter.
Tag dem med.
"Jeg vil vende tilbage til den sande lære, den katolske kirke"-
- "pavelig og romersk".
"Jeg vil vende tilbage til den sande lære, den katolske kirke"-
- "pavelig og romersk".
"Jeg forsager det lutherske og calvinistiske kætteri"-
- "og bønfalder i Guds"-
- "hans søn Jesus Kristus og jomfru Marias navn"-
- "den vidunderlige jomfru Maria, hans mor"...
"Og jeg bønfalder i Guds navn..."
..."at blive tilgivet de fejl, jeg har begået"...
..."i disse 'sekter'"...
..."for at deltage i samfundet"...
..."som adlyder paven".
Armagnac! Du lever! Fik du tilladelse til at være hos mig?
- De tvang mig til at konvertere. - Det vigtigste er, at vi lever.
- Der er ikke flere at slå ihjel. - Jo, din ven Condé undslap.
En protestant fra eller til udløser knap en sygdom.
Du er konge over et katolsk land. Du kan være stolt.
Stolt? De eneste, som bevæger sig i dit rige er de hængte i galgen!
Paris er en kirkegård! Dine undersåtter er døde eller vanærede!
Og I, som altid bekymrer jer om jeres sønner, kan være rolige:
De er dømt til forbandelse ligesom jeg!
I brugte mit bryllup og os som lokkemad for blodsudgydelserne.
Din familie behøver ikke hjælp til at organisere en massakre.
- Har du fået din hævn nu? - Jeg afsluttede kongens arbejde.
Fornærmer du kongen, som reddede os?
- Hvor mange måtte dø? Hvor mange? - Ti stille, Margot!
- Du må underrette Condé. - Men jeg er også fange.
Kom!
Jeg ønskede fred, Margot. For kongeriget og for mine børn.
Fra nu af forlader du ikke Louvre. Du bliver hos din mand-
- og jeres protestantvenner.
Hvad er der, Margot? Din mand er jo katolik nu.
Du vil vel ikke blive protestant?
Skete der noget i nat, Margot? Noget udover det sædvanlige?
Det tænkte jeg nok.
Hver nat sørger og skriger han. Han sværger at ville finde sin morder.
Det er mig, han leder efter.
Vent...
Jeg kan ikke undvige ham. Det er Guds vilje.
Han vil opspore mig.
Og finder han mig ikke, opsporer jeg ham.
- Hvil dig. - Jeg må se hende igen!
Det siges, du skjuler dit ansigt, fordi det er Djævelens ansigt.
Man går uden om dig, fordi du er bødlen...
Men du har reddet mit liv.
Du er ikke i stand til at gå.
Det siges, at hun ikke er i stand til at elske.
At hun har en morders blod i sine årer.
Alligevel reddede hun mig.
- Jeg må møde hende igen. - Ingen kommer tæt på dem.
Hverken hende eller hendes mand, ikke engang i Louvre.
De er konstant overvågede. Men det er det bedste.
Gud har udvalgt mig til at redde hende.
Jeg vil befri hende.
Se her!
Alene her i Amsterdam er de 2.000. De venter på både.
De foretrækker sult, kulde og det ukendte frem for at bede i huler-
- eller foregive at værdsætte messer.
Armagnac?
- Jeg overvejer at tage af sted. - Det gælder om at holde ud.
Jeg har været i London, i Tyskland.
De store kristne lande er bange for os.
Jeg var i La Rochelle. Guise har fordoblet sin hær.
Folk dør af sult, men ingen konverterer.
Giver vi protestanterne kongen af Navarra, tænder vi deres håb.
Kræves der mange mænd til det?
Monsieur Mendez er tilbage fra Genève. De får penge.
Højst 200-300 mand. Diskretion er vigtigere end antallet.
Spanien smed Mendez' familie ud i fjor.
Jeg er jøde, min kone er kristen.
Min familie konverterede men det forandrede intet.
Loven forbyder os at gifte os med katolikker.
De ønsker at holde blodet rent.
Jeg vil støtte jer økonomisk, hvis I befrier kongen af Navarra-
- selv om vi ikke har samme religion.
- Hun fik ham til at konvertere. - Hun reddede ham.
Holdes de fanget begge to? Det tror jeg ikke på.
Se!
Jeg undersøger tandhulen.
Anjou overlever, ikke?
- Han kommer vel til at regere? - I fjorten år.
Og hertugen af Anjou efterfølger kong Karl.
Og Alencon efterfølger vel Anjou?
Hertugen af Alencon bliver ikke 30 år.
Får han en søn? Får en af mine sønner en søn, René?
Leveren sidder til venstre. Tre dødsfald og en afsættelse.
Dødsfald? Mine tre sønner.
- Afsættelse? - Henrik af Navarra...
...regerer i deres sted...
Jeg troede, denne rædsomme nat ville ændre ting og sager.
Vi dræbte 6.000 mennesker.
Men han, han lever...
Den røde er smuk. Den ser så ren ud.
Og nu, den sidste detalje.
Den blå er en creme fra Venedig.
Lad mig se! Hvor smukt!
Du er bedårende smuk. Se selv.
- De kan til og med græde. - Hvorfor græder de?
Kom, Charlotte, jeg har noget til dig.
Kom!
Den røde farve, som jeg lovede dig til dine læber.
Gem den til sidst. Den indeholder et afrodisiakum fra Volterra.
Tak!
Vi har invaderet Deres lejlighed for at sminke os.
Hun pønser på noget. jeg kender hende.
Hvor er din trofasteArmagnac?
- Du ved, hvor Armagnac er. - Nej, madame.
Jo, du gør.
Jeg orker ikke mere. Har du hørt noget?
Mange tusinde har konverteret. De svigtede deres egen religion.
Og han?
- Han? - Du må finde en anden, Margot.
Nogen, som vækker din krop, som får dig til at glemme.
Glem ham! Du har glemt andre.
- Hun mistænker mig. - Med god grund.
Tag det hele af.
- Også sminken? - Alt, på nær sminken.
Nej! Rør hende ikke.
Rør hende ikke!
Hun kan ikke reddes.
Hvor er han? Hun er alene.
Det er bare ærgerligt.
Vent...
Tag fat i hendes fødder! Åbn vinduet!
Kast hende ud!
Stå ikke der. Gå i seng.
Hun hjalp Armagnac på flugt.
Hver nat ser jeg mine blive myrdet og smidt i dynger.
Jeg hører deres skrig, deres dødsråb.
Skjul din smerte, frygt og sorg.
Vær let i sindet, som om du var fri. Fortsæt, som du har gjort hidtil.
- Hun havde døden i sin mund! - Man må aldrig vise svaghed.
Den, man viser, at man elsker, ofrer de.
Det er deres måde at kontrollere og derefter knuse en.
Man må aldrig vise dem, at man elsker.
Nej, Margot...
- Jeg lovede at... - Ikke mig.
Han er her ikke.
Han vågnede en dag og spurgte efter dig, men du var der ikke.
Nu bor han hos en hertuginde.
Han lever rigt, men han er dyster. Jeg er bekymret for ham.
- En hertuginde? - Jeg lapper og halshugger lige godt.
En hofdame?
En dame, som kender Margot? Som taler med hende daglig?
Bor han hos hende?
Vent her.
Du lever! Du lever!
Tak, gode Gud!
Du reddede mig. Nu er du tilbage for at straffe mig for mine synder.
- Nu bliver jeg tilgivet mine synder! - Jeg kan ikke tilgive nogen noget.
Slå mig!
Jeg er et skrækkeligt menneske. Jeg opdagede, at jeg var...
...en mand, som jeg ikke kendte.
Et monster! Og jeg nød det. Det var utroligt og skræmmende.
Jeg sværger, La Mole, du er min frelse!
- Slå mig! Jeg trygler dig! - Nej! Rejs dig op!
Slå mig! Jeg beder dig...
- Er du sulten? - Ja.
- Skal jeg lave noget mad? - Ja.
Tomater, basilikum, løg.
I dag er det min tur til at give dig mad.
- Og Louvre? - Jeg kommer der hele tiden.
- Lukker de dig ind? - De svin lever et luksusliv.
Ingen skænker massakren en tanke, ingen bortset fra mig.
- Tror du, jeg er dum? - Nej.
- Vil du møde kongen af Navarra? - Ja!
Det er hende, du vil møde. Du vil befri hende!
- Ja! Hun reddede mit liv. - For siden at blæse dig en march.
- Måske. - Måske?
Har nogen formået at vække jer?
I er heldige.
Jeg kan ikke længere.
Det er ham. Det er ham, hun drømmer om.
Jeg genkendte ham.
Spiser du?
Vil du gerne møde hende?
Vil du virkelig gerne møde hende?
Det må du gerne.
Hver nat... drømte jeg om et spøgelse.
Hver morgen håbede jeg, at du var i live.
Jeg vidste, du ville genkende mig.
Jeg vidste det...
Du duftede af jasmin den morgen.
"Hun er måske grim under masken", tænkte jeg.
"Eller krøbling, men skidt med det".
Du ville ikke have, at jeg kyssede dig.
Jeg tænkte: "Hun er mere ensom end mig":
"Hun elsker, at vi tager hævn".
Jeg ville glemme dig...
...men du kom til mig den forfærdelige nat.
Gud førte mig til dig.
Under massakren åbnede jeg øjnene, og der stod du.
- Hvor mange mænd? - 200.
De kommer til Meaux om tre dage. Der venter de.
- Hvornår begynder jagten? - På mandag.
De forlader Louvre kl. seks. De når til Pontoise kl. 9.
De spiser lige før kl. 12. Så begiver Navarra sig af sted til fods.
- Tager du med ham? - Nej.
Ingen kvinder deltager i vildsvinejagter.
I flere måneder har jeg planlagt at få dig ud herfra.
Dig og kongen af Navarra, Men først og fremmest dig.
Jeg flygter selv. Jeg er kongens søster. Det er lettere for mig.
- Hvor kan jeg finde dig? - Det fortæller Henriks page dig.
Han er allerede fange her. Hvorfor sætte ham i Bastillen?
Han skal sidde i et fangehul, hvorfra han ikke kan flygte.
Så dør han.
Hans ven Armagnac er i Meaux med Condé.
De har fået penge fra England og Holland.
- Skriv under. - Nej.
I hvert fald ikke i dag. Han skal med til jagten.
- Han skal lære mig at bruge kniv. - Så pågriber vi ham i aften.
Skriv nu under!
De venter på mig. Jeg kommer for sent.
Maurevel!
Er han tilbage?
- Hvorfor ham? - Hvorfor ikke? Han er dygtig.
Efter jagten.
Herovre, Henrik!
- Tag med os til Navarra! - Jeg forlader ikke Karl.
Skynd dig!
- Med spyd! - Spyd!
- Tag min pistol. - Nej, de kender ikke kuglen. Spyd!
Pas på!
- Nej! - Anjou!
Alencon! Skyd!
Så skyd dog!
Tak, Henrik...
- Jeg er ikke død endnu. - Ikke endnu.
Indrøm, at tanken strejfede dig.
- Vi vender tilbage til Paris. - Nu?
Ja, jeg har fået nok.
Kom nu!
Tilbage til Louvre?
Hørte du det, Armagnac? Han reddede hans liv. Hvilken forræder!
Vi må underrette dronningen af Navarra!
Ellers opdager de, at hun er væk.
- Jeg rider derhen. - Værsgo. Rid derhen og dø!
Nej! Henrik!
Henrik...kom.
- Vi går ud. - Ud?
- Så må jeg hente en kappe. - Nej, vi går ud nu.
Kom!
Skynd dig. Hun venter på dig.
Jeg troede, du var død. Igen.
Du må hjem. Din mand reddede kongens liv.
Jagtselskabet tog til Paris, før flugtforsøget skulle finde sted.
Så opdager de, at du er væk.
Du må tage tilbage.
Kom!
- Marie! Marie... - Karl?
Jeg har en anden konge med. En gladere... Han har ingen krone.
Kom, Henrik.
Tag hans hånd, Marie. Klem den hårdt. Han er en broder.
Uden ham havde vores barn ikke haft en far.
Henrik...
Her smager de ikke på maden, før jeg får den.
Du sladrer ikke, vel?
- Vidste hun det, lod hun os myrde. - Katarina er måske jaloux.
Hun elsker kun Anjou og vil se ham som konge.
Hun vil regere sammen med ham.
Jeg befinder mig godt her.
Ved Margot, at du har...?
Nej, ingen ved noget.
Hvis hun vidste det, ville hun nok også være jaloux.
Margot elsker dig som en bror, men ikke mig som en ægtemand.
Giver du Margot hendes frihed tilbage?
- Sæt dig hos os, Marie. - Jeg foretrækker at lytte.
- Befrier du hende? - I dag kan jeg ikke nægte dig noget.
- Slip os fri. Vi tager til Navarra. - Margot i Navarra?
- Hun ville dø af kedsomhed. - Jeg lærer hende at værdsætte det.
Jeg lærer hende at elske livet.
Man svømmer i floder, bager brød på sten...
Man drikker vin, spiser hvidløg.
Man må lære at elske livet. Det er det eneste, man kan.
- Har du været i seng med Margot? - Ja.
Forlad mig ikke.
Du er min eneste ven.
Ingen rører dig eller Margot.
Ikke så længe jeg lever.
Hvis det lykkes, tager du en dag til Navarra med din mand.
- Så vil I være beskyttet. - Jeg ved det.
Så får I et kongerige.
Og du bliver både min hersker og undersåt.
Jeg elsker dig, som du er i dag.
Nøgen, på flugt, glemt af alle. Uden fortid eller fremtid-
- uden familie, uden det, som begraver kærligheden.
Jeg er på din side, på de undertryktes side.
Jeg vil ikke vende tilbage til bødlen.
Jeg bliver aldrig din undersåt.
Forlad mig aldrig, La Mole.
Lov mig en ting.
Det siges, at Døden henter dem, man elsker.
At man bevarer deres hjerter i guldæsker ved ens seng.
Siger man det? Og?
At jeg af og til, iført maske går ud i byen ved nattetid-
- på jagt efter kærligheden?
End dag indser du, hvem du er. Lov, at du ikke glemmer mig...
...bare fordi du ikke burde have elsket mig.
Det lover jeg.
Gud våger over ham.
Kom og omfavn mig, min søn. Du var modig i går under jagten.
Din arm reddede min søn. Tak.
Der er hun jo.
Dine protestanter mistænker, at du har forrådt dem.
De forstår ingenting. Hvad er forræderi?
At man, på dygtig vis følger med i udviklingen?
- Du har gjort store fremskridt. - Takket være Dem...
Hvor var du i nat? Ved du det?
Jeg lovede kongen ikke at sige noget.
Anjou forlader os. Mit hjerte bløder.
Jeg elsker alle mine tre børn så højt.
Alle fire, mener jeg.
Hvorfor kom du tilbage? Var natten en skuffelse?
Jeg kom for at hende dig.
La Mole er villig til at ofre livet for at redde os.
Måske for at få endnu en aften med dig.
Mig kan han ikke hjælpe.
Vil du ikke engang vide, hvem af dine venner de dræbte?
Snart sidder dit blod på væggene. Du må flygte.
- Jeg stoler på Karl. - Du reddede ham med en bagtanke.
Jeg reddede ham. Kort og godt. Og han reddede mig.
- At flygte ville være forræderi. - At blive her er forræderi!
Du forråder ikke kun din religion, men også dine venner!
- Du adlyder kongens nykker. - Han var anderledes i går.
Han er aldrig den samme. Jeg kender ham. Vi er som tvillinger.
Det er badedag i dag. Jeg vasker mig.
En aften bad du mig være din allierede.
Jeg vejledte og beskyttede dig.
Nu er det min tur.
Tag mig med til Navarra!
Med ham.
Vil du herske over Navarra? Over din elsker? Over mig?
Jeg gik kun i seng med dig, for at folk skulle snakke om det.
Du har ingen magt over mig!
De er hele tiden sammen. Nu jager de igen. Alene!
- Det stinker! Hvad brænder du? - Kongen solgte...
...han solgte din bror til polakkerne.
Og gæt, hvad han sagde.
At vi skulle sende dig, "stumpen", til Navarra.
Så ville han beholde Henrik her.
Han vil holde på Henrik, så Margot bliver her.
Han fordriver vel også snart mig.
Rør den ikke!
Sytten år...
Kan du holde på en hemmelighed?
Din søster bliver snart enke.
Bogen handler om opdræt af falke. Spændende for folk med jagtfugle.
Hvem bruger jagtfugle?
Giv den til familien Navarra.
Det er en sjælden bog, som ikke kan opdrives.
Den har været lukket så længe, at bladene klistrer sammen.
Man må væde fingeren for at vende et blad.
Giv mig mit sværd!
Hurtigt! Møgungen kigger på os.
Ti stille, Acteon!
Hvad er der? Du er ligbleg.
Læser du?
Det er en meget smuk bog.
Den smukkeste jagtbog nogensinde.
Og se! Navnet La Mole kender du vel?
Hører du efter?
Det er Margots elsker.
Han har en god smag. Bøger og kvinder.
Ham må jeg møde en dag.
Hvorfor er siderne klistret sammen?
Hver dag sender jeg en besked.
Du får alt at vide hver eneste dag.
Om os, din familie, riget... lige indtil jeg kalder dig hjem.
Jeg fører mig frem som deres konge...
...men mit hjerte er hos dig.
Du kommer snart tilbage, mine smukke øjne, min besejrer.
Jeg dør.
Skål for Polens konge! Nu er vi alle konger.
Anjou i Polen, jeg her og du i Navarra.
Vil du have Navarra? Det er dit. Ikke sandt, Henrik?
Naturen, vin, hvidløg...
- Og jagt! - Mine følelser forrådte mig forleden.
Jeg ved det. Man dræber rytteren i stedet for hesten.
Der skal så lidt til
Hvordan var krigen?
Hvordan var der på landet?
Dine øjne har forrådt dig de seneste dage.
Du er nemlig bedraget.
Det irriterer dig, ikke sandt? Det nager dig.
Send mig ikke det blik.
La Mole, budbringer og konspirator.
En renhjertet mand, men han boller alligevel din kone.
Og Nevers ser på. Det kan hun godt lide.
Hold så op!
La Mole er en af dem, som overlevede massakren, takket være Margot.
Ikke sandt, Margot?
De har en pagt. Manden lukker øjnene, hustruen tier.
Det er kede af, at jeg tager af sted.
Hvad er det for et ar, du har på skulderen?
Et bidemærke? Var det dig?
- Bed du Margot, Karl? - Det er længe siden.
Vis dem det andet... det, jeg gav dig.
Hun fik en rift. En blanding af jord og blod.
Huden lukkede sig igen. Højt oppe på låret! Der!
Vis dem det!
- Fortæl om La Mole. - Han viste mig kærlighed, glæde!
Han elsker mig, som jeg altid har ønsket det, din køter!
Hvis du ikke var steril, havde vi fået en bastard!
- Karl! - Det brænder som ild!
Min hals! Min mave!
Du er endnu ikke i Polen...
Bare rolig. Det er gået over.
Jeg har det bedre nu.
Acteon?
Acteon...
Giften har ødelagt tarmene.
Er du sikker?
Jeg kunne have lavet den selv.
En arsenikblanding, en langsomtvirkende gift.
Hvad er symptomerne?
Hovedpine, halsbrand efterfulgt af mavepine.
Derefter holder det op, som om kroppen har vundet.
Men så begynder det forfra, indtil man dør.
- Dør man hurtigt? - Nej, men man dør.
Kender du denne bog?
Nej.
Du dræbte Henrik af Navarras mor med handskerne.
Du forgiftede Charlotte de Sauves med læbestiften.
Fortæl, hvad der er galt med bogen.
Dronning Katarina tog den hos mig.
Det var meningen, at kongen af Navarra skulle læse den.
Nu begynder det at brænde igen.
Dit protestantiske rakkerpak, Condé og dine venner...
- ...venter på dig derovre. - Venter du på mig?
La Mole er der også.
De slår dig ihjel, når jeg er væk.
- Og Margot? - Hun er vores.
Hun er min kone! Du lovede det!
Nej, hun må aldrig tage af sted!
Rid af sted. De venter på dig. Lige ud, derefter til venstre.
Det er blod... han sveder blod.
- Gå, madame... - Jeg henter lægen.
Gå med jer. Gå nu!
Jeg bliver her. Jeg er din mor.
Den, som giver liv, er ikke længere mor-
- når hun truer det, hun har givet.
Jeg har læst denne bog lidt for meget.
Forstår du?
Det var ikke til dig. På ære.
Det var til den anden. Bonden.
Han vil tage livet af os og alle mine børn.
Hvis han overlever, er løbet kørt for vores familie-
- for dig, for dine brødre, som jeg elsker så højt.
- Ingen af dem elsker dig. - Det passer ikke.
Brænd bogen!
La Mole... Det er protestanten, Margot ville flygte med.
Margot bliver her.
Brænd bogen! Brænd bogen!
- Ved du, hvor han er? - Hos protestanterne.
Uden Margot?
Han vender ikke tilbage. Margot glemmer ham.
Men hvis han vender tilbage...
- Så skal han få sin straf. - For hvad?
- For at have gået i seng med Margot? - Nej.
For at have forgiftet sin konge.
Jeg var svag, men nu er mine øjne åbnet.
Du var svag, men magten er din. Vor kirke tager sig til sin barm igen.
Gud rækker dig sin hånd, for du skal besejre Frankrig!
Jeg har badet i råddenskab.
Jeg var den ulykkebringende families medskyldige for at overleve.
Tilgiv mig!
Jeg er omsider mig selv igen!
Mit liv og mit mod tilhører jer!
Sammen skal vi triumfere i Guds navn!
Jeg svigter ikke Margot. Jeg tager ikke til Navarra uden hende.
Hun er katolik og tilhører familien.
- Hun forrådte mig aldrig. - Kan du sige det samme?
Hun elskede mig aldrig.
Du vil ikke svigte hende, men du kan ikke tage af sted alene.
Send nogen i stedet.
Hent hende.
Orthon hjælper dig.
Men de vil gøre alt for at beholde hende.
Sig til Margot, at Navarra altid vil være der for hende-
- som et fristad resten af livet.
For hende og dem, hun elsker.
- Hvad laver Orthon? - Tager sig af hestene.
Margot kommer snart.
Og lille Henriette. Hun kommer også.
Pas på! De vidste det!
Den stakkel! Han kom for kærlighedens skyld, og nu skal han dø.
Slås, Coconnas! For hvert offer tilgiver Gud dig for et andet!
Gud ser dig!
Hold op!
Du har allerede reddet ham en gang. Nu er det nok!
De fører dem til Bastillen!
Rejs dig, Margot! Rejs dig!
Rejs dig! Tal med kongen!
Margot! Margot...!
Du har taget min yndlingskjole på.
- Jeg elsker ham... - Hvor blev du af?
- Jeg elsker ham. - Der er gået så mange dage.
Du ville ikke forlade dit værelse. Ville du ikke se mig?
Jeg har forandret mig.
Elsker du mig stadig?
Det er blod. Det gør ikke noget.
Smil, Margot. På den måde hædrer man de døde bedre.
- Men de er ikke døde. - Jeg er død!
Jeg vil ikke dø uden dig.
Du dør ikke, Karl! Jeg bliver hos dig.
Han ville bare hjælpe mig. Han elsker mig. Det er ikke strafbart.
- Slip ham fri! Jeg beder dig. - Nej, det er ikke strafbart.
Giv ham til mig. Luk ham ud af fængslet!
Op på mit værelse... Nej, kun Margot!
Karl, du har også elsket i hemmelighed.
Benåd monsieur La Mole.
- Han forgiftede mig. - Nej, det var ikke ham.
- Vi lader, som om det var ham. - Hvorfor? Hvem forgiftede dig?
Lad ham være! Jeg bærer ham!
Hun er der. Du kan se hende.
Løft mig op, så jeg kan se hende.
Derovre i tårnvinduet.
Hun har en blå kjole på. Hun græder.
Omfavn mig!
Margot!
Karl...
...tilgiv også dig selv.
Benåd monsieur La Mole.
Hvad er klokken?
Fem.
Så er det for sent.
For sent?
For sent...
Marie...
Jeg elskede dig så...
Margot...
Min Gud, jeg kommer til dig uden scepter og krone.
Glem kongens forbrydelse.
Tænk kun på dit barns lidelser.
Min besejrer, du er her!
- Vi skal udføre storslåede ting. - Jeg vil blot behage Gud.
Vi stopper krigen. Vi neddæmper hadet!
Vi er milde og stærke...
Kong Karl IX er død!
Længe leve kong Henrik III!
Det her skal bruges til at balsamere kongen.
Bevar hans skønhed.
Tag alle mine smykker af.
Begrav dem sammen med ham.
Du kommer med mig.
Nej. Jeg bliver her.
Kør!
Navarra venter på dig.
Texter: Henrik H. Jensen PrimeText InternationalAB
Textadmin: www.primetext.tv PrimeText InternationalAB